Oversettelse: Brow
- www.undertekster.no - - Norsub.com - - Fxgundertekster.weebly.com -
Jeg drømte så rart i natt.
Jeg danset den hvite svanen.
Men med annen koreografi, mer som Bolsjojs.
Det var prologen, når Rothbart kaster forbannelsen sin.
Se så rosa. Så søtt...
Søtt!
- Du er glad. - Han gir meg mer denne sesongen.
Ja, det bør han. Du har vært der lenge-
-og du er den mest dedikerte i selskapet.
Opp.
Hva er det der?
Ingen ting.
Er det sikkert at du ikke vil at jeg skal bli med?
Du er en søt jente.
- Så du Beth i dag? - Tenk at hun er tilbake.
- Så klart hun er. - Skjønner hun ikke hintet?
Troppen er blakk, ingen vil se henne.
Ingen vil se ballett, punktum slutt.
Men Royal hadde en toppsesong.
- Han trenger bare å prøve noe nytt. - Nei, "noen" ny.
- Hvem da? - Ingen i nærheten av klimakteriet.
- Det er sørgelig. - Hva da?
- Beth er en sånn vakker danser. - Ja, farmoren min også.
- Fonteyn danset til hun var femti. - Vi vet det.
Bra, trodde jeg hadde misset holdeplassen.
Det er for jævlig helt fra 79.
Vakker som alltid, Nina. Slapp av.
Og en, og to, og tre, og fire.
Stopp, John. Ett sekund.
Greit, innta posisjon. Og en, og to, og tre, og opp.
Og en, og to, og tre, og fire.
Hei, vennen.
Vi kan alle historien. Jomfruelig pike, ren og søt, fengslet i en svanekropp.
Hun vil bli fri, men bare ekte kjærlighet kan bryte forbannelsen.
Ønsket hennes blir nesten oppfylt i form av en prins.
Men innen han kan forklare sin kjærlighet-
-lures han og forføres av den sensuelle tvillingen, den svarte svanen.
Sønderknust kaster den hvite svanen seg utfor en klippe-
-tar sitt liv og i døden...
...finner den sin frihet.
- God morgen, selskap. - God morgen.
Vi åpner sesongen med Svanesjøen. Utslitt, det vet jeg.
Men ikke sånn som dette. Vi renser den, gjør den fysisk og jordnær.
En ny oppsetning trenger en ny svanedronning.
Et nytt ansikt å vise fram.
Men... Hvem av dere kan forkroppsliggjøre begge svanene?
Den hvite og den svarte.
Alle solister jeg rørte ved, gå til de vanlige repetisjonene deres i ettermiddag.
Og jentene jeg ikke rørte ved... vi ses i hovedrollesalen kl. 5. Takk.
- Bra, gjorde vi venstre side? - Ja, frøken.
Vi gjør det en gang til.
Faen! Faen!
Hva?
Hvis jeg bare skulle besette den hvite svanen ville hun vært din.
Men sånn er det ikke. - Maestro, Odiles coda, takk.
Vis meg nå din svarte svane, Nina.
Ikke så kontrollert. Forfør oss.
Kom igjen! Ikke bare prinsen, men hoffet, publikum, hele verden.
Snurr som en edderkopp som spinner tråden sin. Angrip! Kom igjen!
- Snilt av deg å komme. - Unnskyld...
Jenter, dette er Lily, direkte fra San Francisco. Hun erstatter Rebecca.
- Varm opp. - Behøves ikke, jeg er klar.
- Skal jeg ta det igjen? - Nei takk, jeg har sett nok.
Veronica, den hvite svanens variant.
Kom igjen, kom igjen. - Bra, Maestro.
To, tre...
MAMMA
Hvordan gikk det?
Du var sen, så jeg ringte kontoret. En audition! At han gav deg sjansen.
- Så? - Det gikk fint.
Bare fint?
Elskling...
Fortell meg det.
- Nina, er alt bra? - Bare bra.
Nesten klar. Du trener for hardt.
- Alle kan ha dårlige dager. - Jenta bare trampet inn.
Det var nok ikke meningen.
Tenk, om jeg ikke fulgte med til alle leksjonene ville du ikke funnet fram.
Jeg sier ham at jeg klarte den.
Du får ikke lyve. Du overbeviser ham ikke iallfall.
Å, elskling.
Jeg vet at du er skuffet.
Når du blir eldre oppstår alt dette vanvittige presset. Jeg vet det.
Men det er greit...uansett hva.
Du får nok danse kattens rolle igjen.
Det er en vakker rolle. Eller kanskje du får en stor svane.
Hvordan det enn går, kommer du til å skinne.
- Jeg vet... - Alt blir bedre i morgen.
Det blir det alltid.
Søte jente.
- Ja, Nina? - Har du et minutt?
- Hvis det ikke passer nå... - Nå er perfekt.
Så...
Jeg vil bare si at jeg øvde på codan igår kveld og jeg klarte den.
- Jeg ville at du skulle vite det. - Nina, jeg blåser i teknikken din.
- Det vet du. - Ja, men...
Jeg har uansett valgt Veronica.
- Jeg er lei for det. - Greit, takk.
Var det alt? Du skal ikke forsøke å få meg til å forandre mening?
Du trodde vel det var mulig. Hva gjør du ellers her så oppsminket?
Jeg kom for å be om rollen.
Nå... Sannheten er...
Når jeg ser på deg ser jeg bare den hvite svanen.
Du er vakker, redd og skjør.
Ideell rollebesetning.
Men den svarte svanen? Det er jævla vanskelig å danse begge.
- Jeg kan danse den svarte svanen også. - Virkelig? I de fire årene du har danset-
-har du vært besatt av å få vær bevegelse perfekt uten å miste kontroll.
Noensinne. Og all den disiplinen for hva?
- Jeg vil bare være perfekt. - Hva sa du?
Jeg vil være perfekt.
Perfeksjon innebærer ikke bare kontroll men også å slippe løs.
Overraske deg selv sånn at du kan overraske publikum. Transcendens.
- Veldig få har det i seg. - Jeg tror visst jeg har det.
Bet du meg? Jeg kan ikke tro det!
- Unnskyld. - Det gjør forbannet vondt!
- Hva? - Hvorfor stirrer hun alltid på meg?
Det er satt opp. Det er oppe!
Veronica.
Gratulerer.
Hallo!
Hvorfor sa du det?
- En syk spøk? - Hva?
Dra til helvete.
Nina! Gratulerer!
Gratulerer. Du er så vakker.
Gratulerer.
- Hallo? Hva er det? Hva foregår? - Det går bra.
Han valgte meg, mamma.
Hører du?
Jeg blir svanedronningen!
Mamma! Jeg er hjemme snart. Jeg ville bare fortelle deg det.
- Jeg elsker deg. - Og jeg deg.
Mamma?
Mamma, er du på rommet ditt?
Nina, er du hjemme?
Når du kommer ut er jeg på kjøkkenet.
Kom, kjære.
Min datter, Svanedronningen.
Favoritten vår, vanilje med jordbær.
Ikke for stor. Nei, alt for mye.
Vi skal feire, bare denne gangen.
Magen min knyter seg fortsatt.
Bra. Utmerket. Da er det søppel!
Ikke gjør det, mamma. Unnskyld.
Jeg er bare... Jeg er så stolt av deg.
Det ser så deilig ut.
Greit. Takk, takk.
Takk, Nina. Kjempe fint.
Veldig fint.
Den hvite svanen blir ikke noe problem.
Det vanskelige blir forvandlingen til hennes onde tvilling.
Jeg så et glimt av henne i går.
Så gi meg litt mer av det bittet.
Skikkelig.
Den onde kraften drar deg, og du kan ikke flykte. Den er ute av kontroll.
Du blir stadig bevisst over den: "Den tar meg, den tar meg."
Litt mer desperat.
Du kan gå opp litt og så gå ned, og så... Sånn ja.
Se hvordan hun beveger seg.
Upresis, men lett og ledig.
Hun later ikke som.
Fantastisk!
Greit, det var vakkert. Vi tar det fra begynnelsen.
- Nå deler du med Beth, så vis hensyn. - Takk, Susie.
- De er til deg fra mr Leroy. - De er vakre.
Jeg kommer om et øyeblikk.
Får jeg komme igjen?
Kom.
Klare for ulvene? Vi trenger penger, så ikke glem å smile.
Mine damer og herrer, får jeg be om oppmerksomheten deres?
God aften. Jeg har en viktig meddelelse.
Dere har alle hatt privilegiet av å bli forbannet, henførte-
-til og med knust av denne kunstners gestaltninger.
For meg en viktig inspirasjonskilde, et forbilde for alle dansere og dessuten-
- en varmt oppskattet gestalt på scenen vår. Dere vet alle hvem jeg snakker om.
Mine damer og herrer, Beth Macintyre.
Men som vi alle vet tar hver stor karriere en gang slutt.
Beth drar seg tilbake etter sesongen.
Hun tar avskjed som Melpomene, rollen hennes i min første ballett.
Min lille prinsesse, vi vil hedre deg. Du blir savnet og aldri glemt.
Men når vi tar avskjed med en stjerne velkomner vi en annen.
Vi åpner med en ny versjon av Svanesjøen.
I rollen som Svanedronningen, den fabelaktige Nina Sayers.
Dere får snart se henne opptre, men la oss nå heve glassene våre:
For oss alle, for Beth, for Nina.
For skjønnheten.
Et øyeblikk.
Et øyeblikk!
Kom igjen, jeg sprekker!
Å, det er deg! Vi har ikke truffet hverandre.
- Lily. - Hei, Nina.
Ja, vår nye Svanedronning. Hold denne.
Du må være begeistret.
- Gruer du deg? - Ja.
Det er greit. Jeg ville blitt gal.
- Jeg må tilbake... - Nei, bli. Hold meg med selskap.
Unnskyld meg.
Der er du, kom.
Hallo der, de forsøkte å spise deg levende, men her er du.
- Du klarte deg fint. - Virkelig?
- Hvor skal du? - Upper West Side.
Bli hos meg på en drink.
Thomas, du må hilse på Karen Holloway.
Litt mer rævslikking. Vent her.
Hei, Karen!
Beth!
Så synd at du skal forlate troppen.
Hva gjorde du for å få rollen?
Han pleier å si at du er en så frigitt liten jente.
Hva gjorde du for at han skulle endre seg?
- Sugde du ham? - Alle må ikke det.
Din jævla hore! Din jævla lille hore!
- Hallo, hva foregår? - Jeg må prate med deg.
- Du er full. - Vi må prate. Nei, ikke gjør sånn!
- Ikke avvis meg! - Prinsessen min, ta deg sammen.
Jeg kommer forbi senere. Jeg har noe til deg som et tegn på min takknemlighet.
- Greit. - Benytt anledningen, Nina.
Ikke bry deg, det er typisk.
Sett deg. Jeg tenkte vi kunne prate om rollen, drikk dette.
- Jeg vil ikke ha grenser mellom oss. - Ikke jeg heller.
Så... Har du kjæreste?
Nei.
Har du hatt mange?
Noen stykker, men ingen seriøse.
Du er vel ikke jomfru?
- Nei. - Så du trenger ikke bli sjenert.
Og du synes om å elske?
- Unnskyld? - Kom igjen, sex. Liker du det?
Vi må kunne prate om dette.
Jeg har en liten hjemmelekse til deg.
Dra hjem og berør deg selv.
Lev litt.
Det er sent, mye arbeid i morgen. Dørvakten skaffer en taxi til deg.
- For en kveld, tenk om jeg hadde vært der. - Du vet at jeg spurte.
Ja, Susie sa det. Han ville vel ha deg for seg selv.
- Hvorfor det? - Jeg klandrer ham ikke.
- Hvor fikk du disse fra? - De er falske.
De lurte meg.
Jeg kan gjøre det.
Han var vel ved din side hele kvelden.
Og rettet deg opp.
- Bare et utslett. - Utslett? Hva prater du om?
- Det har vært verre. Det er bra nå. - Du har klort deg igjen.
Nei, det har jeg ikke. Mamma!
Denne ekle uvanen...
Herregud, jeg trodde du hadde sluttet. trekket, du må fortsette å bruke trekket. Sett deg.
Du har den hvite og den rosa, som vil dekke over det.
Jeg leter etter den dyre kremen. Vi har litt igjen, og så syns det ikke.
- Vær så snill mamma. - Det er vel rollen, alt dette presset.
Jeg visste at det ville bli for mye. Jeg visste det.
Det er bra. Du blir bra.
Beth ligger på sykehuset.
- Hun var med i en ulykke. - Å, nei!
Hva skjedde?
Hun gikk ut i gata og ble påkjørt av en bil.
Vet du hva? Jeg er nesten sikker på at hun gjorde det med vilje.
- Hvordan vet du det? - Alt som Beth gjør kommer-
-fra en mørk impuls.
Det er det som gjør henne så spennende å observere. Så farlig.
Til og med perfekt iblant.
Men også så forbannet destruktiv.
Skjedde det rett etter at vi møtte henne?
Vent, det har ingenting med deg å gjøre. Ikke ditt problem, ikke bli distrahert.
Dette er din sjanse, Nina.
Ikke mist den.
Hva gjør du?
Nina?
Kjære, kan jeg komme nå?
Og... Kom igjen! Slipp kontrollen, jeg vil se lidenskap.
Kom igjen.
Stiv som et lik, slipp løs. Slipp løs. Og igjen.
Kjennes det som om mellomgulvet ditt har knytt seg?
Det går bra.
Pust mot hånden. Pust mot hånden min.
Pust inn, fullt ut. Bra. Og pust ut.
- Låser det seg hver gang du bøyer. - Iblant, ikke alltid.
- Ett rykk til, greit? - Greit.
- Bra sånn? - Ja.
David, får jeg stille deg et spørsmål? Ville du knulla den jenta?
Nei. Det ville ingen.
Nina... Dansen din er like kjølig...
Faen!
Vi arbeider fortsatt! Lys! Lyskasterne!
Takk!
Gutter, dere kan gå. Takk for tålmodigheten deres. Nei, nei, du blir, du blir.
Ha det gøy dere begge.
Greit. Kom hit. Kom, kom, kom.
Jeg er prinsen.
Slipp løs, slipp løs.
Føl berøringen min. Reager på den. Kom igjen.
Åpne munnen. Åpne den. Åpne.
Jeg forførte deg, når det burde være omvendt.
Vær så snill...
- Hvem er det? - Hei.
Hvordan går det?
- Du får ikke røyke her. - Jeg sier ikke noe om du ikke gjør det.
Så... Den store dagen kommer nærmere.
Jeg kan ikke vente. Du blir fantastisk.
Takk.
Så...
Vil du prate om det?
Det er så vanskelig.
Kjører Leroy det litt for hardt for deg?
- Kom igjen, Nina. Han er en idiot. - Han er brilliant.
Jepp, men ikke varm og koselig.
Det du ikke vet er...
Noen er visst tent på læreren!
- Jeg klandrer deg ikke. - Jeg må hjem.
Kom igjen, jeg bare tuller.
Nina!
Kjære? Hva gjør du der inne?
Igjen.
Har du noen korrigeringer?
Lily sa at hun så deg gråte.
At du var opprørt, og at jeg skulle ta det rolig med deg.
- Det sa jeg ikke. - Litt hvile kanskje. To dager, en måned?
- Hun skulle holdt stille. - Nei, du skulle ikke ha sippet.
Det gjorde jeg ikke.
Du kunne vært brilliant. Men du er feig.
- Unnskyld. - Slutt! Det er akkurat det jeg snakker om!
Slutt å vær så jævla veik! Igjen!
- Lily... - Se hvem som forærer oss sitt nærvær!
Jeg vil prate med deg. Nå!